Dominika žila na Taiwane: Prekvapila ma návšteva u veštca. Ľudia si k nemu nechodia po odpovede ako u nás
![V lete majú na Taiwane mesiac duchov.](https://www.dobrenoviny.sk/images/article_webp/217597/960/540/1719925763.jpg)
Na prelome júla a augusta treba byť na ostrove nanajvýš obozretný.
Folkloristka a sinologička Dominika Sakmárová má v živote dve veľké vášne. Jednou je slovenský folklór, piesne a kroje, ktoré dokonca sama šije, a druhou Ďaleký východ. Sinológiu študovala na Karlovej univerzite v Prahe a neskôr žila v Južnej Kórei, Číne a na Taiwane, kde sa v postupne zdokonaľovala v čínskom jazyku a pozorovala miestne zvyklosti. O jej zážitkoch z troch pre nás exotických krajín vznikli nielen blogy a podcast, ale dokonca aj dve knihy a na ceste je tretia. V rozhovore pre DOBRÉ NOVINY Dominika porozprávala o čudesných poverách, ktorým neoblomne veria mnohí obyvatelia Taiwanu. Zhovárala sa s ňou Andrea Fedorovičová.
Stretli sme sa na prednáške v rámci tohtoročného TEDxBratislava, kde ste veľmi zaujímavo hovorili o najrôznejších poverách, ktoré kolujú medzi domácimi na Taiwane. Pri mnohých sa človeku až zastaví obraz a zvuk. Prekvapili vás tamojší ľudia touto črtou?
Mňa najviac prekvapilo, ako veľmi sú tam povery votkané do každodenného života. Niekedy až na takej úrovni, že si ich domáci vôbec neuvedomujú. Aj ľudia na Slovensku mnohokrát veria v nejaké veci, ktoré sú im odovzdávané, no mnohí ich berú skôr ako nepodstatné drobnosti.
![Dominika prednášala o poverách na Taiwane aj v rámci tohtoročného TEDxBratislava.](https://www.dobrenoviny.sk/images/gallery/0/0/3940_sY7tlC9VD83OOdjgstsVmRxhWJWO8nGq.jpg)
Ak človeku poviete, že čierna mačka nosí smolu alebo nech nechodí popod rebrík, väčšina ľudí sa asi usmeje. Neprikladáme tomu až takú váhu. Na Taiwane, aspoň v mojom okolí, sa ľudia o veciach, ktorým verili, nejako špeciálne nezmieňovali. Proste to tak fungovalo.
Napríklad ich viera v šťastné a nešťastné čísla.
Tá je tak hlboko vrastená do tejto kultúry, že ľuďom ani nenapadne sa nad tým zamýšľať. Podvedome sa napríklad vyhýbali nešťastnej štvorke (nešťastná je preto, že slovo vyjadrujúce číslicu štyri tam znie takmer tak isto ako slovo umrieť pozn. red.) a, naopak, snažili sa zaistiť si šťastné osmičky alebo deviatky (číslo osem znie totiž podobne ako získať a číslo deväť zasa ako dlhý, môže teda vyjadrovať napríklad dlhý život, pozn. red.).
Ako to vyzeralo v praxi?
Výťah v našej škole napríklad vôbec nestál na štvrtom poschodí, lebo tam zamurovali výťahovú šachtu. Nebol žiadny racionálny dôvod, prečo by tam ten výťah nemal stáť, no takto to jednoducho bolo. A rovnako v dome, kde sme žili.
Ten mal štyri poschodia, ale na to štvrté bolo vraj veľmi ťažké zohnať nájomníkov, pretože to úplne nie sú byty, kam by sa človek chcel nasťahovať. Vo výsledku to majiteľ vyriešil tak, že poschodia premenoval. Prvé sa stalo prízemím, tým pádom mala tá budova na papieri len tri poschodia a prenajať byt pôvodne na štvrtom bolo už ľahšie…
To je originálne riešenie.
Ľudia tam sú, možno práve vďaka tomuto nastaveniu, celkovo veľmi vynaliezaví, šikovne si dokážu poradiť s rôznymi vecami a tým nemám na mysli len šťastné a nešťastné čísla, ale sú takí aj v iných oblastiach. Sú veľmi životaschopní.